Hvad er der galt, mor?
Ødelagt.
Ødelagt!
Den idiot har ødelagt alt for os!
Vi må forlade Rom!
Cæsar har krydset Rubicon.
Han er på italiensk jord og bevæbnet.
Det er en grov forræderisk handling.
Men kun med en enkelt legion.
Så det er ikke bare forræderi, men selvmorderisk forræderi.
Vil der være mere, Frue ?
Har du hørt det?
Mærkeligt.
En tosset ting at gøre.
En legion.
Gad vide hvad han tænker.
Jeg husker da jeg knuste de Illyriske pirater,
Der var en særlig gammel "sø-hund"...
En Liburnianer, så vidt jeg husker...
Lige meget med de Illyriske pirater. Hvad skal der ske?
Jeg har allerede givet ordrer.
Mine legioner samles.
Og du vil knuse ham, ikke?
Uden tvivl. Den stakkels mand er død.
Du skal tage det Ubianske kavaleri
og kontrollere alle veje og befæstninger mellem her og byen.
Ryk frem indtil i møder modstand.
Når og hvis I møder civile,
så aflever denne proklamation.
Hvis ikke I møder nogen modstand, så tag direkte til Forum
og slå den op på senatets dør.
Sir.
Der vil ikke tolereres nogen voldtægter, plyndringer eller afbrændinger.
Nogen spørgsmål?
Ingen, sir.
Det er alt.
Hvorfor er din mand Vorenus så vranten?
Han er hardcore Catonianer.
Han synes vi har begået en alvorlig forbrydelse,
en stor helligbrøde,
og vi skal straffes strengt af guderne.
- Han har måske ret. - Det er en forbrydelse hvis vi ikke vinder.
Hvis vi vinder, er det ikke.
Jeg bestræber kun mine lovmæssige rettigheder, Antony.
- Selvfølgelig. - Tror du vi kan stole på ham?
- Hvem? - Lucius Vorenus.
Han er ægte 13. legion, er han.
Han ville følge ørnen op i Plutos røv.
Jeg bad dig om ikke at komme her.
Jeg måtte se min søn.
Du har set ham nu. Gå nu.
Og bliv væk.
Hjælp mig, Niobe.
Jeg bliver vanvittig.
Du kan ikke forlade mig.
Jo jeg kan.
Jeg giver ikke op. Tro ikke jeg gør.
Du elskede mig engang, du vil elske mig igen.
Jeg elskede dig aldrig.
Lyv for dig selv, men lyv ikke for mig.
Hold dig væk.
Du ved at du vil aldrig se din mand nu,
det ved du godt, ikke?
Han og resten af dem er fordømte.
Det ved du ikke.
Alle ved det.
Det kan godt være, men jeg har givet et løfte.
Gå.
Jeg sværger ved Dis, hvis du ikke går...
Det er okay. Han går nu.
Bare gå.
Du lovede at aldrig se ham igen.
Jeg ville ikke have ham her. Jeg bad ham om at gå.
Det så ikke sådan ud.
Du kunne fortælle far sandheden. Det er ikke din skyld.
Hvis du og jeg tale med ham...
Aldrig. Du har givet et løfte.
Du troede han var død. Far vil forstå.
Han slår os ihjel.
Du... Du siger ofte at du er en ekspert i kvinder.
Og det er ikke tom pral heller.
Der er piger fra Narbo til Thebes som råber mit navn om natten.
Jeg behøver ikke høre om dine seksuelle eskapader.
Mit spørgsmål er mere omkring deres...følelser.
Der er jeg også din mand.
Min kone, hun...
Du hørte hvad hun sagde, hun hader mig.
Hvad er dit spørgsmål?
Hvordan får jeg hende til at holde op med at hade mig?
Det er ikke nemt.
Jeg troede du fik hende til det med et formål.
Det var ikke min mening. Hvorfor skulle jeg gøre det?
Det ved jeg ikke.
Du er den kloge. Der kan være 1000 grunde.
Jeg elsker hende.
Jeg kræver at hun også elsker mig, eller er jeg bare hendes slave.
Det kan jeg ikke tolerere.
Jamen, hvorfor bekymrer du dig om hendes følelser for dig
hvis vi alle skal dø denne uge eller næste?
Og det gør vi, men hvem skal ære mit navn når jeg er væk?
Hvem skal betale Proserpina og Pluto for mit ophold i dødsriget?
Hvem skal hælde vin på min grav?
Hvis det kommer til det, så skal jeg med glæde gøre det.
Det er det mindste jeg kan gøre.
Tak.
Men det er ikke det samme.
Desuden...
Du vil også være død.
Jeg planlægger en lille fest i aften og jeg skal bede dig om at ...
Har du parfume på?
Bare en dråbe.
Den er afskyelig.
Hestelort klæder dig bedre.
Men jeg skal bede dig om at få flere mænd til at stå vagt udenfor
for at hilse på mine gæster når de ankommer.
En fest? Er det klogt, når tingene er som de er?
Parfume, råd... Hvad bliver det næste?
Jeg siger bare at Pompey's pøbel er ude efter vores blod.
- Det er bedre at holde lav profil. - Lav profil?
Jeg er ikke et firben. Jeg vil ikke lade mig skræmme.
Som De vil. Men det koster ekstra.
Du har fået rigeligt allerede.
Flere mænd koster mere.
Jeg vil bede Castor om at tale med dig.
Jeg vil ikke have penge.
Jamen, hvad vil du så have?
Du ved hvad jeg vil have.
Noget i stil med det.
- Du glemmer din position. - Min position er hos min familie.
Bare sig til, og jeg tager hjem til dem.
Gør di job tilfredsstillende...
jeg skal sørge for at du bliver rigeligt belønnet.
Mange tak, Frue.
Pompey's eskorte.
Hans legioner er ikke langt væk.
Vi og resten af 13. legion vil hænge på kors inden markedsdagen.
Tak guderne for at min far ikke oplevede hans søn dø som forræder.
Bedre at dø nu, hva'? Kom så.
Vent! Vi er ikke her ikke for at slås.
"Ryk frem indtil i møder modstand."
Det er vores ordrer. Det er hvad vi gør.
Hvorfor ikke? Drengene er klar, er i ikke, gutter?
Lad os så komme i gang. Kom så!
Ingen kamp!
Nej! Ingen kamp nu! Forbandede idiot!
Grupper og forsvar jer.
Husk jeres træning!
Skjolde!
- Bliv stående! - Bliv hvor i er!
Bliv hvor i er!
Kom tilbage, kujon!
Bliv hvor i er, i kujoner! Kom tilbage!
Cæsars spejdere er kun 30 mil fra Rom.
30 mil?
Hans fart er uhyggelig.
Selvfølgelig, han har kun få mænd.
Hvilket gør det muligt at holde en høj fart.
Han leder ikke en hær, mere en bevæbnet bande.
Det er højest irregulært, tilmed uetisk.
I guder, det er endda ikke krigssæson.
Han vil da ikke angribe Rom direkte?
Jeg tror det er lige hvad han vil gøre.
Hvordan kan han håbe på at det lykkes?
Problemer er, at i dette øjeblik,
har vi kun tre legioner til at forsvare byen.
Jamen, tre er vel mere end rigeligt.
Normalt vil det være sandt, men de fleste af mændene
er friske rekrutter ligesom dem som flygtede fra spejderne.
Resten er veteraner fra Gallien.
Cæsars mænd... Ikke pålidelige.
Rom er ubeskyttet!
Mine legioner samles så hurtigt som muligt,
men det vil tage mindst fire dag
at samle en styrke kapabel nok til at forsvare byen.
Cæsar er to dage væk.
Du rammer hovedet lige på sømmet.
Hvad gør vi så?
Vi må tage en taktisk retræte sydpå. Husk nu, en taktisk retræte.
Forlade byen?
Ved Juno's fisse! Er du blevet skør?
Du skal ikke tale til mig i det tonefald.
Mine venner, lad os komme til sagen.
Er der ingen alternativer til retræten?
Ingen. Vi trækker os tilbage til Corfinium
og samler mine legioner der.
Når de er samlet og i god stand,
så tager vi simpelthen byen tilbage.
Cæsar har ingen mulighed for forstærkninger indtil foråret.
Italiens byen vil lukke deres døre for ham.
Vi vil have en uangribelig fordel i mænd og ressourcer.
Så det er altså ikke et ydmygende nederlag alligevel
men en sjælden slags sejr?
Tag det roligt, Cato.
Du mangler forståelse for militære ting,
ellers ville du have set at mine handlinger
har været absolutte korrekte hele tiden.
Du har tabt Rom uden at trække dit sværd.
Du har tabt Rom!
Så I det?
Pompejis pøbel er ved vores dør.
Det er utåleligt.
Hvis Timon og hans mænd ikke var her, så ville de brænde huset ned.
De er ikke så energiske.
Dette selvmorderiske oprør har vendt alle imod os.
Jeg sværger, hvis Cæsar var her nu,
så ville jeg dolke ham i nakken.
- Han har ødelagt os. - Jeg er ikke så sikker på det.
Men jeg tror at Pompey's position er vildledende svag.
Tænke, tænke, tænke... Det er alt hvad du gør, dumme dreng.
Alle vore venner har forladt os,
de er kujoner. Julii familien er spedalske nu.
Lad os ikke overdrive. Ikke alle dine venner har forladt dig.
Og det vil blive husket.
I er gode loyale folk.
Det er meget fristende at forlade Cæsar,
men at gøre det nu, tja, det ville se ud som om...
...vi fulgte vinderne.
I bliver for at beskytte huset
men tro ikke at jeres herre og jeg ikke vender tilbage.
Vi er tilbage til den første senest.
Når jeg vender, så
vil den som ikke har gjort sin pligt betale for det med sit liv.
General, jeres eskorte er klar.
Gnaeus.
Durio, er eskorten klar?
- Klar, sir. - Så kører vi.
Husbond, skattekammeret?
Ja, selvfølgelig.
Durio.
Du skal sikre
så meget af guldet som det er muligt.
Tag en deling og åben hoved boksen.
Der er ikke megen tid, så gør hvad i kan.
Lad os lege at vi er Odysseus og hans venner,
som kryber ud af kyklopens hule.
Vi må være stille som små mus, ikke?
Kom.
- Jeg er ked af al det her. - Det skal du ikke.
Jeg har ikke noget imod lidt spænding.
Alt vil blive godt igen, det forsikrer jeg dig.
Det tvivler jeg ikke på.
Vi rider.
Og husk, ikke en lyd.
Slå den ned!
Her er en "nåde".
I stedet for at leve vores liv i skam og vanære,
så bliver vi voldtaget og slået
og flået i stykker af en rasende hob.
De udyr vil ikke lade jer passere, tror jeg.
I kan blive her i nat, hvis i vil.
Det vil glæde os, mange tak.
Vent, vent. Forkerte vej.
Appians port er den vej.
Vi skal ikke til Appian.
Hvad?
Selvfølgelig, den bedste måde at behage en kvinde
er din fjendes varme, bankende hjerte.
Kvinder vil sige de ikke kan lide det, men det kan de.
Det gør dem våde som oktober.
Det løser ikke problemet.
Jamen, hvis ikke, så snak med hende.
Snakke?
- Men om hvad? - Det er ligemeget.
Det hele drejer sig om tonefaldet.
Forestil dig du sadler en nervøs hest.
"Sådan. Shh, kom så."
Du ved, den slags ting.
- Er det alt? - Hvad ellers?
Åh! Fortæl hende at hun er smuk hele tiden.
Sig hun er smuk hver gang du ser hende,
selv om hun ikke er det.
Og hvad mere?
Åh! Og, det her er meget vigtigt...
Når du er sammen med hende, så er der et sted lige over hendes hule...
Det er ligesom en lille knap.
Giv den opmærksomhed,
og hun vil åbne op som en blomst.
Hvordan ved du alt det om dem?
Alle kvinder har en.
Spørg enhver.
Jeg dræber Octavia, og Merula tager sig af mig,
men hvis hun ikke kan og jeg fanges i live,
så skal du slå mig ihjel.
Og så skal du slå dig selv ihjel.
Din overlevelse vil ikke være passende.
Jeg vil ikke tænke på at leve, Frue.
Octavian, hvem foretrækker du slår dig ihjel?
Jeg er gammel nok til at klare mig selv.
Åh, det er min modige lille mand.
Servilia...
Kan mine folk være til jeres tjeneste?
Tak, men jeg er sikker på vi klarer os selv.
Udmærket.
Mor, jeg vil helst ikke dræbes af dig
hvis du ikke har noget imod det.
Hvorfor ikke? Du kan da ikke være sur på mig endnu.
- Er det en ordre? - Du godeste!
Jeg føler at du aldrig har lyttet efter...
Cerberus hyler efter os, og du plager mig stadig
med dine latterlige følelser?
Hvis du bare havde ladet Glabius og mig gifte os igen...
Åh, altid med Glabius !
Jeg spytter på Glabius!
Jeg pisser på ham!
Åh ja, det er rigtigt mor, dø som du har levet...
- Propfyldt med gift i din sjæl! - Hør!
Jeg vil ikke skændes med dig.
Castor, sørg for at skære Octavia's hals over før du skærer min.
Nej, Castor, lad mor gøre det.
Jeg vil ikke fornægte hende denne sidste fornøjelse.
Det ville ikke være passende.
Hør!
Konsul Gnaeus Pompey Magnus har forladt byen.
Han befaler alle adelsmænd og riddere at gøre det samme.
De som bliver vil blive betragtet
- som fjender af Rom. - Kujoner!
Nå, du har hørt det.
Jeg ved ikke hvad godt det bringer.
Vil de ind, så kommer de ind.
Giv lige en hånd, vil du?
Så din mand kommer hjem igen, ser det ud til.
Det ser sådan ud.
Du lyder ikke for glad for det.
Selvfølgelig er jeg glad. Han er min mand.
Hvis du siger det.
Undskyld.
Jeg snakker bare løs.
Jeg snakker for meget.
Det ved jeg ikke, Rissa.
Jeg gør mit bedste for at elske ham, det gør jeg.
Jeg ved ikke om jeg vil have ham hjem igen.
Jeg ville ikke tro på det, hvis ikke jeg så det med mine egne øjne.
Pompey's mænd fægter fra byen, flygter fra Rom.
halvdelen af senatet til hest.
Et komisk syn uden tvivl.
I guder.
Vi...
...er i en forbandet akavet position.
Hvis vi bliver...
så er vi for Cæsar, for oprør.
Og hvis vi rejser, vi...
så er vi for Pompey og senatet. Der er ikke gylden middel vej.
Så hvad er løsningen?
Cæsar er vores kæreste ven, men det han gør er...
jeg ved ikke.
Du bestemmer.
Så bliver det Pompey.
Vi må rejse med Pompey.
Republikken er mere vigtig end noget venskab.
- Er du enig? - Det er din beslutning.
Så er det Pompey.
Pompey.
Vi har ingen tid at spilde.
Bed dine kvinder om at være klar til at rejse hurtigst muligt.
Jeg rejser ikke.
Hvad mener du?
Jeg har ventet otte år på Cæsar.
Jeg kan ikke rejse nu.
Du kan ikke blive, ikke hvis jeg rejser.
Selvfølgelig kan jeg blive.
Jeg kan gøre som jeg vil.
Mor, alle som bliver er fjender af Rom.
- Pompey har erklæret det. - Cæsar vil måske vinde.
Ja, han vil måske regere Rom en uge, en måned, måske endda et år,
men så kommer der en anden ambitiøs mand
som dræber ham og tager hans plads,
og så vil du være den døde tyrans elskerinde.
Mor, vi ved hvad der sker med dem.
Det er for guderne at bestemme.
Jeg kan ikke holde op med at elske ham.
Du...du er blændet af ubærlig lyst.
Jeg skaffer dig en god stor neger på markedet og så kan du ordne det med ham!
Du må hellere gå.
Vær ikke vred på mig.
Vi er måske adskilt i lang tid.
Kom.
Farvel, mor.
Farvel, min elskede.
Din datter gik.
Hvornår?
Lige nu. Jeg fik en dreng til at følge hende.
Jeg sætter en stopper for det her sludder.
Hent dine mænd.
Hvad?
Nu.
Hvorfor har du ikke forladt byen?
Jeg kunne ikke rejse før jeg så dig.
Det er ikke sikkert for dig. Alle ved at du er med Pompey.
Vær ikke nervøs. Jeg er væk ved daggry.
- Det er alt jeg har. - Mange tak.
Men det er ikke et røveri.
- Atia. - Jeg giver dig et øjeblik,
hvis der lige er guder du vil tale med.
En ting... Lad mine mænd leve.
Desværre. Jeg har mine ordrer.
Giv mig dit sværd.
Hvad er de, stjernerne?
Stjerne?
Huller i den hellige sfære.
Huller gennem hvilke himlens lys skinner.
Hvor store er de huller?
De er store.
De ser kun små ud fordi de er hundrede af mil væk.
Store nok til en mand kan klatre igennem?
Det tror jeg.
Men man kan umuligt komme derop.
Jeg kan ikke se hvorfor ikke.
Hvordan?
Man kunne holde fast i en gigantisk fugl.
Det virker ikke på den måde.
- Hvorfor ikke? - Det er filosofi.
Det er svært at forklare.
Virkelig, Numa, det er helt unødvendigt.
Rejs jer venligst.
Det skal ikke være formelt,
ikke mellem gamle venner som os.
1000 gange tak, Atia.
Vi søger ydmygt om beskyttelse og venskab hos din familie.
Desværre, så er der nogen som siger,
at jeg er tilhænger af Pompeys fraktion.
Er du ikke?
Alle fra Pompeys fraktion er for længst flygtet.
Du bliver af frygt for at dine fabrikker og varehuse skal blive plyndret.
Jeg forsikrer dig, det er ikke sandt...
Castor.
- 5000 denarii. - Så meget?
- Jeg...jeg... - Lad os ikke være vulgære.
Jeg sørger for det omgående.
Hvor er din mand Durio ?
Han er meget forsinket.
Durio er den bedste mand jeg har.
Han svigter mig ikke.
Men hvis han gør, hvad så?
Hvordan betaler vi legionerne? Hvordan brødføder vi dem?
Jeg har ikke den fjerneste ide. Du klynker som en kvinde, Cato.
Durio kommer tilbage med penge nok til at brødføde og betale legionerne.
Under alle omstændigheder så er vi tilbage i Rom inden foråret,
så stop dine bekymringer.
Det giver ingen fornuft.
Vi skulle have mødt modtand nu.
Hvorfor er Rom ikke beskyttet?
Vores drenge har skræmt dem væk, hva' ?
Republikkens soldater løber ikke væk, så det må være enten strategi eller et trick.
Så er det et godt trick.
Medmindre guderne har forladt Rom.
Hvis Mars så dette,
så ville han ikke tillade sådan en skændsel.
Tja, måske var han ude og skide og gik glip af det hele.
Det er sådan en mangel på respekt som har ledt os alle i dette uføre.
Hvis guderne ikke bliver respekteret, hvorfor skulle de så hjælpe os?
Stadig ingen tropper.
De har redet omkring os, vil jeg gætte på.
Måske ved de kvægdrivere noget.
- Vær hilset, borgere. - Kaptajn.
- Kommer I fra byen? - Det gør vi.
Hvordan står det til der?
I er Cæsars mænd.
Det er vi.
Lykkens gudinde spreder sine ben for jer.
Pompey er flygtet. Byen er jeres.
Hvorfor ville Pompey flygte.
I drenge var for hurtige for ham.
Han kunne ikke samle sine hære hurtigt nok.
Ham og hans mænd trækker mod syd,
og senatet med dem.
Ser du? For en gang skyld har du ikke ret.
Jamen, nyd jeres sejr, drenge.
- Hvor meget skal du have for pigen? - Ikke til salg.
Hvad er der i vognen?
- Korn. - Vis os det, soldat.
Der er ikke nogen soldater her.
Min fejl. I bærer alle soldater støvler,
så jeg troede i var soldater, men jeg tog fejl.
Men hvorfor skulle ni gode soldater vogte over en vognfuld kort?
Jeg skal ikke vise dig noget.
Min troskab, altid, Frue.
Jeg vil ikke tvivle på dig, Proculus, men
det er lang tid siden jeg har set dig til min morgen audiens.
Måske har du været syg? Er det podagra?
Øh...øh Ja, podagra som du siger.
Fede, grådige mænd får det ofte.
Jeg skal dræbe en ugle for at dit gode helbred fortsætter.
Tal fornuftigt, dit bæst.
Hvilken ondskabsfuld ting er det her?
At bringe lig til ærbare hjem?
Tag det væk!
Se hvad I har gjort!
Byen er ubeskyttet.
Så er det sandt. Republikken er faldet.
Og stadig er himlen over os og jorden stadig under os.
- Mærkeligt. - Guderne har ikke travlt.
De tager sig god tid til at pine os.
Lad os tage tilbage og se hvad der er i vognen. Og befri pigen.
Det er ikke vores problem. Vi følger ordrer.
Ryk frem indtil modstand mødes.
- Men den stakkels pige... - Du skal gøre din pligt!
Du er en ond skid, det er hvad du er.
Du har ingen kærlighed i dig.
Du kan tale lige så sødt du vil til Niobe, men det vil ikke hjælpe dig.
Hun vil ikke tro på et eneste ord.
Hercule, endelig vågner du.
Jeg var bekymret.
Vand?
Min stakkels skat.
Så var det ikke en drøm.
Glabius er død.
Det er han.
Det gør mig ondt.
Hvorfor kigger du sådan på mig?
Hvordan?
Som om jeg...
- Gjorde du? - Hvordan kan du stille mig det spørgsmål?
- Hvordan kan du spørge mig om det? - Gjorde du?
Det gjorde jeg ikke!
Og det piner mig at du kan bære rundt på...
...sådan en forfærdelig tanke.
Se på mig!
Datter...
Jeg sværger på mine forfædres masker
at jeg havde intet...
at gøre med Glabius mord.
Hvem tror du gjorde det, mor?
Gaderne er fulde af lig.
Det kunne være hvem som helst.
"Dette er Gaius Julius Cæsars ord,
direkte efterkommer af Venus,
konsul af Gallien,
glorværdig øverstbefalende af de nordlige legioner.
Borgere, jeg er vendt hjem til Italien
med den ene intention at påråbe mig min legal og moralske ret.
Jeg har intet ønske om uretmæssig magt.
Jeg vil ikke kalde nogen mand for fjende
som ikke selv erklærer sig for det.
Disse fjenders ejendom vil ikke blive beslaglagt
og deres person vil forblive urørlig
så længe deres modstand er fredelig.
Ydermere, enhver som har løftet våben mod mig
og nu fortryder det,
tilbydes med stor glæde total amnesti.
Imidlertid vil dem som med vold fortsætter
modstanden mod mine legale rettigheder,
de skal få det de selv ønsker at give.
Under beskyttelse af Jupiter Capitolinus,
disse er ordene fra Gaius Julius Cæsar."
Hvad laver du?
Jeg har gjort min pligt og jeg har syndet nok.
Jeg siger op.
Det er desertering!
Jeg er en forræder og oprører.
Hvorfor ikke også en desertør?
Du kan ikke bare forlade den 13.
Farvel, Pullo.
Til Venus fødsels giveren, tilbyder jeg dette offer.
Jeg er Lucius fra Vorenian klanen, Stellatina stammen.
tidligere første spydbærer centurion i første kohorte
af den 13. legion.
Jeg har en kone.
Hendes navn er Niobe.
Venus, lad hende elske mig som jeg elsker hende.
Jeg giver mit blod for at opnå dette.
Undskyld, jeg ville ikke skræmme dig.
Du er smuk.
Jeg har indset...
...at det måske skyldes min uvidenhed,
at jeg ikke har behandlet dig som jeg skulle have gjort.
- Som jeg skal.
Da vi giftede os var du kun 13 år,
og jeg var hurtigt væk.
Men nu er du en kvinde,
og jeg ved intet om kvinder.
At være soldat er alt jeg ved.
Hvilket ikke er nyttigt.
Jeg har været tvær
og mistroisk og kold.
Men jeg er ikke lavet af sten.
Jeg kan forandre mig.
Jeg sværger på min barnebarns liv.
Jeg vil ændre mig, hvis du ønsker det.
Tal venligt hvis du ikke vil have det,
og jeg vil gå uden at bære nag.
- Det er mig som har gjort noget galt. - Hvordan?
Jeg er....
Jeg har ikke været...
Fortiden er væk.
Kan vi starte forfra?
Jeg priser dig.
Du er på vej ind i Rom som en blodstænket erobrer,
og du ser lige så rolig ud som en kop vand.
Jeg er glad for det virker sådan.
Gracchus !
Noget mere muntert.